Tekstityksen versionumero: 1
Tämänkin tekstityksen tarjoaa:
Suomennos: jazzzombie, Snagglepuss, sledge, Suitman, Matti_, -
Deewee, Zenes, Gretchen, Mr.Mystery ja Irkkaa
Oikoluku: Mr.Mystery
NALLE PUHIN ELOKUVA
Tämä voisi olla kenen tahansa pikkupojan huone.
Mutta se ei ole.
Tämä on erityisesti Risto Reippaan huone.
Risto Reippaalla on vilkas mielikuvitus -
sekä hämmästyttävä taito kerätä esineitä.
Isoja, pieniä ja tahmaisia esineitä.
Hänen lempiesineensä ovat hänen pehmolelueläimensä.
Siinä ne ovatkin: hurmaava ja omalaatuinen kirjo hahmoja.
Hänen paras ystävänsä heistä on karhu nimeltä Nalle Puh.
Lyhyemmin Puh.
Yhdessä he ovat kokeneet monia eriskummallisia seikkailuja, -
jotka kaikki tapahtuivat täällä Puolen hehtaarin metsässä.
Metsässä puolen hehtaarin
On Ristomme Reipas tää
Ja seurassa pienen sankarin
On ystävät parhaimmat tän
On aasi tää Ihaa ystävä
Ja Kengu ja pikku Ruu Ja Tikru, kukkuu
On Kani ja Nasu, Pöllö myös
Ja tietysti Nallemme Puh
Nalle on Puh, Nalle on Puh
Pieni on ja pullea, hauskanlainen
Nalle on Puh, Nalle on Puh
Hupsu pieni karhu hän on
Nalle on Puh, Nalle on Puh
Pieni on ja pullea, hauskanlainen
Nalle on Puh, Nalle on Puh
Hupsu pieni karhu hän on
Luku yksi, jossa Nalle Puhilla on tärkeää tekemistä.
Kun aurinko nousi Puolen hehtaarin metsän ylle, -
Puh pomppasi pedistään ja tervehti uutta päivää innolla.
- Hunajaa. - Puh?
Lisää hunajaa, kiitos.
Sanoin: "Puh?"
Puh?
Herää jo.
Puh!
Pahus. Näin valtavan hienoa unta.
Niin, mutta on aika herätä. Sinulla on tärkeää tekemistä tänään.
- Kuten mitä? - Jos kertoisin, -
pilaisin koko kertomuksen.
Totta kai. Mikä olisi tärkeämpää -
kuin pieni suupala?
Tai ehkä vähän suurempi suupala.
Ei hätää, masu. Tiedän aina, mitä tehdä.
Nalle Puh pitää masustaan huolta
Hän makealla sen täyttää
Nalle Puh pitää masustaan huolta
Aina hyvinsyöneeltä näyttää
Kun se äkäisenä murisee, hunajan hakuun on hoppu
Se on Puhin ala, löytää suupala
Ellei hunaja ole...
Loppu?
Nalle Puh pitää masustaan huolta
Maha voi olla huoleton
Nalle Puh pitää masustaan huolta
Hän tietää mitä vailla maha on
Älä huoli, oma masukulta
Kuulen pyyntösi tuon
Kun hunajaa vaatii, Puh reitin laatii sinne, missä sitä on
Hunajaa ystävät antaa lystäävät
Heistä apua masulleni on
Pahus.
Tunnen tuon huokauksen.
Huomenta, Ihaa.
Eikö olekin hieno päivä?
Voisinpa sanoa niin, mutta en voi.
Sattuisiko Ihaalla olemaan ylimääräistä hunajaa?
Minun hunajavarastoni on loppunut.
Hyvä ajatus, masu.
Ehkä katson täältä takaa.
Pahus. Ei hunajaa täälläkään.
Mitä? Ihaa, mitä hännällesi on tapahtunut?
Mitä sille on tapahtunut?
Se ei ole paikallaan.
Siitä se johtuukin. Se selittää kaiken.
Ei mikään ihme.
Tuolla se on. Tunnistaisin sen missä vain.
Puu, jossa kuoriuduin. Muistan, kun äitini teki nämä merkit.
Hänen vahvat kyntensä kaiversivat uurteet hauraaseen kaarnaan.
Luku yksi, neron synty.
Anteeksi, Pöllö. Mitä sinä teet?
Hei, Puh ja Ihaa. Kirjoittelen omia muistelmiani.
Aivan! Mihin jäinkään?
Totta kai. Teräksiset hermoni...
Voisitko pitää lyhyen tauon tärkeästä työstäsi -
- ja auttaa löytämään Ihaan hännän? - Syöksyin kohti Ihaan häntää.
Mikä Ihaan hännässä on vikana?
- Se ei ole paikallaan. - Siltä näyttää.
Autatko meitä, Pöllö? Olet niin taitava puhumaan ja kertomaan, mitä tehdä.
Kiitos, Puh. Niinhän minä olen. En uskonut kenenkään huomanneen.
Ota tämä ja kirjoita seuraava tarkasti ylös.
Tavanomainen toimintatapa tällaisissa tapauksissa on seuraava...
Anteeksi, Pöllö, mutta mitä "ominainen toimintapata" tarkoittaa?
Minulle on suotu pienet karhunaivot, ja pitkät sanat ovat vaikeita.
Se tarkoittaa, mitä pitää tehdä.
Jos se tarkoittaa sitä, se ei haittaa minua.
Selvä. Teemme siis seuraavasti:
- Ensiksi astuaksemme löytämisen... - Terveydeksi.
- Anteeksi mitä? - Aivastit, kun olit kertomassa, -
mitä teemme ensimmäisenä.
En aivastanut.
- Kyllä aivastit, Pöllö. - Enhän. Ei tietämättään voi aivastaa.
Ei sitä voi tietää, jos ei ole aivastanut.
- Kuten sanoin, astuaksemme... - Hän teki sen taas.
- Olet varmaan saamassa flunssaa. - Minäkin varmaan saan sen.
Ei! En ole saamassa flunssaa!
Sanoin "astuaksemme", ei "atshuu".
"Atshuu" ei ole edes sana, vaan eräänlainen aivastamisääni, "atshuu".
Ehkä sinun pitäisi käydä maaten, Pöllö.
Kurkkuni kutiaa hieman.
Avaahan suusi.
Kuten epäilinkin. Pöllö, tarvitsemme hunajaa.
Jo riittää tämä pahuksen hölynpöly!
Meidän täytyy siis kirjoittaa ilmoitus, -
jossa lupaamme suuren summan jotain sille, -
joka löytää korvaavan hännän Ihaalle. Ymmärsittekö?
Kuulostaa mahtavalta suunnitelmalta, Pöllö.
Loistavaa. Risto Reipas saa kirjoittaa ilmoitukset, -
ja me kiinnitämme ne ympäri metsää.
TÄRKEÄ ASIA TÄYTYY TEHDÄ
Tässä, Puh.
- Varmista, että kaikki näkevät ne. - Minä varmistan, Risto.
Tulkaa kaikki Kerääntykää koko sakki
Eräs tärkeä asia täytyy tehdä
Lopeta puuhasi ja tule Tämä kutsumme kuule
Eräs tärkeä asia täytyy tehdä
On aika kerääntyä yhteen Ei mikään saa mennä pieleen
Huomaat sen jälkeen Mukava on puhaltaa yhteen hiileen
Tämä räikeän tärkeä asia täytyy tehdä
Siinä. Nyt palaan...
Hei, Pallo. Meidän täytyy tehdä tärkeä asia tänään.
Haluaisitko liittyä joukkoomme? Ihaa-raukka hukkasi häntänsä.
Olet yhtä kuin yllätetty.
Se oli lähellä, Puh-karhu.
Tämä kaveri, tarkoitan sinua, hiiviskeli takanasi.
Oletkin liukas pirulainen. Takaisin tänne!
Et kyllä karkaa!
Pelottelin sen varmaan pois.
- Tikru? - Niin, ystäväni?
Sinä senkin... Tästä saat. Todellako? Aiotko takertua minuun?
Tämä ei mene toivomallani tavalla. Hankkiudu siitä eroon.
- Hyvänen aika. - Irrota se minusta!
- Onko se vielä siinä? - Onhan se.
Se tahtonee pysyä seurassasi.
Mitä? En ole koskaan ajatellut apulaisen hankkimista.
Täytyy myöntää, että kaveri on komea. Katsopa pojan leukaa.
Ei, en voi tehdä sitä! Liian riskialtista.
Jos pikku kaverille tapahtuisi jotain, en voisi elää itseni kanssa.
Pompin vaarallisella polulla, mutta pompin yksin.
Puolen hehtaarin metsä tarvitsee sankaria, Puh-karhu, -
ja minä olen ainoa.
Hypin, pompin, ponnahtelen Vaikka kattohon
Parasta Tikrussa kuitenkin on, Että minua vain yksi on
Huomio, huomio!
Eräälle yhteisömme jäsenistä on tapahtunut kauheita.
Tässä teille todistuskappale A.
- Tuo todella on kauheaa. - Mitä? Ei, ei.
- Ihaa, voisitko kääntyä ympäri. - Oi, anteeksi.
Rakas ystävämme Ihaa on hukannut häntänsä.
Hyvänen aika.
Emme voi jättää Ihaata pulaan.
Pidämme kilpailun uuden hännän löytämisestä Ihaalle.
Jos sallit sanoa, Risto Reipas, tällaisten kilpailujen voittajalle -
annetaan tradition mukaisesti jokin palkkio.
Mitä tardit... rati... tridat...
Mitä tratidio tarkoittaa?
- En tiedä, mutta se kuulostaa hyvältä. - Sitä se onkin, Nasu.
Voittaja saa palkinnon, mutta mikä se voisi olla?
- Jotain hienoa kuten ilotulitteita! - Hyvä tavaton, ei.
- Mieluummin jotain mukavaa kuten lämmin halaus. - Minä tarvitsen uudet oksasakset.
Mielestäni ohdakkeet olisivat hyvä palkinto, mutta eihän minua kukaan kuuntele.
Risto Reipas, minä toivoin jotain hieman makeampaa palkintoa.
Voi Puh, tämä on loistava ajatus!
Uuden hännän löytäjän palkinto on purnukallinen hunajaa.
Hurraa!
Sillä aikaa, kun muut etsivät uutta häntää, -
Puh hoksasi, että hän ei voittaisi palkintoa männynkävyllä.
- Miksi en? - Sen täytyy olla jotain erityistä.
Jotain erityistä.
- Mieti, mieti. - Älä suotta kiirehdi, Puh. Aikaa on.
Aika. Loistava ajatus.
- Kiitos, Puh. - Onneksi olkoon. Sinä voitit kilpailun!
Se on Puh
Se on Puh, Puh voitti hunajan
- Hännän ystävällen löys' hän - Hyvin sopii se mun perähän
Hunajan siitä saat, siis nauti
- Se olikin liian hyvää ollakseen totta. - Voi ei.
Säännöt ovat sääntöjä. Pahoitteluni.
Anteeksi! Voisimme kokeilla Palloa.
Todella fiksua, Nasu. Mitä pidät, Ihaa?
On se ainakin pirteän värinen. Minun täytyy kai tottua siihen.
Se on Nasu
Se on Nasu, Nasu voitti hunajan
- Punainen on väri hännässä - Ja minä roikun ilmassa
Hunajan siitä saat, siis nauti
Tämä ei ehkä sittenkään toimi.
Niin he kokeilivat erilaisia häntiä.
He yrittivät -
ja yrittivät -
ja yrittivät yrittämästä päästyään, -
kunnes -
he eivät enää tienneet, mitä yrittää.
Ei se mitään. Opettelen elämään ilman häntää.
Voi ressukkaa.
Minulla saattaa olla jotain juuri sinulle sopivaa. Nousehan ylös.
- Ole hyvä! - Kamalan hieno häntä, Kengu.
Paljon hienompi kuin itse Ihaa.
- Se on Kengu... - Lopettakaa. Voisimme juhlia hiljaisemmin.
- Siis nauti. - Pahus.
Masuni sanoo, että kello voisi olla 11.
Osaatko yhä kertoa ajan, kelloystäväiseni?
En tiedä, mitä ilmeesi tarkoittaa.
Puh poistui paikalta tyytymättömänä ja pahantuulisena.
Puhin muriseva masu vei hänen huomionsa niin vahvasti, -
että hän käveli epähuomiossa seuraavaan kappaleeseen.
Mikä kappale on?
Se on ryhmä lauseita, jotka muodostavat kokonaisen ajatuksen.
- Onko tässä kappaleessa hunajaa? - Olen pahoillani, mutta ei ole.
Se ei sitten taida olla kovin hyödyllinen kappale.
- Mikä se on? - En ole varma.
Taidan lähteä seuraamaan sitä.
Ihaa, häntäsi!
Niin, se purkaantui. Olen taas lähtöpisteessä.
Olen pahoillani, Ihaa. Se oli niin hieno häntä.
Ei se mitään. Kaikki hyvä loppuu aikanaan.
Ihaa, voisitko...
Voi ei, tarina etenee liian nopeasti!
Olisipa tuo kappale ollut hieman pidempi.
No mutta tietenkin. Risto Reippaalla on varmasti hunajaa.
Hän on erittäin antelias. Etenkin minulle.
Risto Reipas!
Etkö ole kotona?
Juuri silloin Puh huomasi viestin.
- Huomasinko? - Kyllä vain, jalkojesi juuressa.
Vasemmalla puolellasi. Toiseen vasempaan. Vielä hiukan.
Hitusen vielä, karvan verran. Nyt hieman takaisin.
- Kas siinä. - Hyvä, että tulin huomanneeksi.
En olisi muuten nähnyt sitä.
Viesti sai Puhin ymmälleen, suuremmin kuin tavallisesti.
Vielä sitäkin suuremmin.
Puh päätti suunnata Pöllön pakeille, jotta tämä auttaisi selventämään Puhia.
Hunajan siitä saat, siis nauti
Kiitos, kiitos! Eikö olekin erityisen nokkelaa?
- Händä. Täydellistä. - Heipä hei, Pöllö.
Onpa sinulla siinä erittäin hyvännäköinen hunajapurkki.
Ainutlaatuisen tahmaista.
Tahmainen hunaja sattuu olemaan lempihunajaani.
- Mitä sinulla on siinä? - Viesti, jonka löysin Riston luota.
En osaa lukea sen kummallisia sanoja.
- Et osaa lukea juuri muitakaan sanoja. - En etenkään kummallisia.
Minäpä vilkaisen. Sellaista tekstiä ei olekaan, mitä en osaisi tulkita.
Ota vain vapaasti, Puh. Paperi on hyvälaatuista.
Voihan täytteet ja untuvat.
- Älä pidä jännityksessä. Mitä siinä lukee? - Kärsivällisyyttä!
Salamyhkäisten tekstien tulkinnassa täytyy olla varovainen, -
jottei tulkitse väärin tekstin todellista merkitystä.
- Osaatko lukea sen? - Tietysti osaan! Siinä lukee:
"Olen ulkona. Kiire. Tulenheti."
Allekirjoittajana Risto Reipas.
Ystävämme Risto Reipas on siepattu!
- Mitä? - Hänet sieppasi Tulenheti.
Tulenheti! Tulenhetin sieppaama!
- Mikä on Tulenheti? - Kauhea otus! Ilkeä!
- Ei kai? - Petomainen!
Mikä pahinta, äärimmäisen kiireinen.
- Miltä tämä Tulenheti näyttää? - Näin siitä juuri vastikään kuvan.
- Risto Reipas. - Katsotaanpas.
Tabletti, tiimi, teatteri, tekniikka, toiletti...
Hetkinen. Miksi tiimi on teatterin ja tekniikan edellä?
Ei käy järkeen. Täällä on hirveä sotku. Pahus! Missä se kuva on?
- Minulla on liitu. Osaatko piirtää sen? - Siinäpä loistava ajatus, nuori mies.
Taiteellisuus kulkee suvussani. Se suorastaan jyrää ylitsemme.
Hän kuulostaa jo nyt pelottavalta.
Se on hännällinen jättiläinen
Nasu taas näin pienikokoinen
Sen nahka on kuin takkuinen huopa
Ilmeensä ruma ja pahansuopa
Kaksi sarvea päänsä päällä
On myös punainen tukka sillä
Nenässään rengas kultainen Haju kuin apinan jalkojen
Mustat varpaat, turkki sininen Vannon, että valehtele en
- Tulenheti - Tulenheti
- Pöllö, mitä Tulenheti tekee? - Niin, mitä Tulenheti tekee?
Mitä Tulenhetki tekee? Mietin, mietin ja mietin
Nyt sen kerronkin
Se luikkii kirjastoon Ja kaikki kirjat sotkee
Tulenheti, Tulenheti Emme pidä Tulenhetistä
Kun koristelet joulukuusta Se kaikki koukut sotkee
Tulenheti, Tulenheti Tulenheti on pelottava
Se pilaa maidon, kellot pysäyttää Sarvillaan se sukat rei'ittää
Tulenheti on rei'ittänyt sukkamme
- Mitä muuta Tulenheti tekee? - Mitä muuta se tekee?
Mitä muuta Tulenheti tekisi? Miksette itse kertoisi?
- Se antaa sinun nukkua pommiin - Kyllä, kyllä, juuri niin
- Siksi minulla ei ole häntää laisinkaan - Olette vauhdissa, jatkakaa
- Sotkevat siistin talosi - Tunnet itsesi hiireksi
- Särkevät liidut - Läikyttävät teen
- Herättävät vauvat huvikseen - Saivat minut vilustumaan
- Ajoivat mietteeni raiteiltaan - Pyyhkivät raitasi
- Tukkivat putkesi - Mylläävät puutarhasi
- Eivät pyydä anteeksi - Syövät ruokasi
- Häiritsevät untasi - Lohkaisevat hampaasi
- Vievät nuoruutesi - Nyt tiedät kauhean totuuden
Tulenheti!
- Voi ei - Voi kyllä
Tiedän tarkalleen, mitä teemme nyt Etsimme kaiken, mistä Tulenheti on tykännyt
- Kirjat, astiat, sukat, lelutkin - Ne lempirikottavaa ovat Tulenhetin
Sitten suuren kuopan kaivamme Tavaroilla sinne hänet johdatamme
- Hän putoaa sinne ja ystävämme pelastuu - Sitten kauhea painajainen loppuu
Tulenheti!
Menkää kotiin tutkimaan kaappinne Tuokaa kaikki löytämänne
Tulenheti! Me nappaamme Tulenhetin
Pelastamme Risto Reippaan Kanin suunnitelmalla
Tulenheti! Pelastamme Risto Reippaan Toimimme rohkeasti ja pelottomasti
- Taistelemme kuolemaan asti - Alta auringon ja kuun löytyy Tulenheti
Jos kaikki menee hyvin Takaisin tulemme heti
- "Tulemme heti" - Tulemme heti!
- Kuulostaa samalta kuin Tulenheti. - Tulemme heti!
Onnea vain kaikille.
Sillä aikaa, kun Kanilla ja muilla oli kiire kerätä Tulenhetin mielitavaroita, -
Puh ja Nasu löysivät täydellisen paikan kuopalle.
Nasu kaivoi ja kaivoi ja kaivoi, -
ja Puh valvoi.
Nyt naamioimme kuopan. Ota kiinni, Nasu.
- Voi juku, toivottavasti tämä toimii. - Toimii se.
Tulenheti seuraa tavarapolkua tälle kauniille piknikalueelle.
Mikä tietenkin on vain kuoppa.
Kun hän putoaa siihen, saamme Risto Reippaan takaisin.
Juuri niin. Saamme Risto Reippaan takaisin.
Hyvin jännittävää. Mitä pidät?
Minusta tämä kivi sopisi paremmin tuonne.
- Tähänkö? - Siihen. Ero on huomattava.
Melkein unohdin tärkeimmän.
Aivan, Nasu. Olen täysin samaa mieltä.
Tämä on hyvin kevyt lounas.
Ei tämä ole lounas.
Ajattelin sen täydentävän naamioinnin.
Minua se kyllä huijasi.
Hyvää työtä. Pukekaa taisteluasunne.
Tämä on vaarallinen tehtävä, eikä meillä ole varaa virheisiin.
Risto Reippaan kohtalo on käsissämme.
HINAJAA
Jatkaessaan Kanin suunnitelman toteuttamista, -
matkasivat he yhä syvemmälle metsään, -
- sijoittaen tavaroita... - Hei!
- Voisitko olla hiljempaa, kaveri? - Mitä? Tikru?
- Mikset ole toisten mukana? - Koska jäljitän Tulenhetiä.
Niin, mutta entä Kanin suunnitelma?
Vain Tikru voi napata Tulenhetin, ja minä olen ainoa Tikru täällä.
Kappas vain.
Luultavasti ansaitsin tuon.
Kukas se siinä. Hyppään pois selästäsi.
Noin. Luulin sinun olevan Tulenheti, kunnes huomasin ettet ole.
- Mitä edes teet täällä? - Olin liian hidas. Minut jätettiin jälkeen.
Jätettiinkö sinut jälkeen? Se on kauhistuttava teko.
Ei haittaa. Olisin todella halunnut auttaa Risto Reipasta, -
mutta en voi.
Kamu! Minne luulet meneväsi?
Me etsimme Tulenhetin yhdessä.
- Kiitos, mutta... - Niin sitä pitää!
Nyt mennään! Loikitaan!
Sinä ja minä! Varo vain, Tulenheti!
Täältä tulin taas. Katso, miten loikin!
Olen yksin.
Jos aiot loikkia, sinussa on oltava loikkaa!
Sinut on tiikerisöitävä.
Minä kunnostan sinut. Kun olen valmis, olen Tikru ykkönen ja sinä Tikru kakkonen.
Tästä tulee upeaa, aivan upeaa
Ystävykset metsässä metsästää Ja Tulenhetkelle näyttää
- Tästä tulee upeaa, aivan upeaa - Enpä tiedä
Älä enää viitsi märehtiä
- Tarvitset vain vähän tiikerisöintiä - Odota
Miksi? Etkö huomaa Että tästä tulee upeaa?
Oletpa hyvännäköinen, Tikru kakkonen. Nyt sinun pitää oppia pomppiminen.
Pomppimisen opettelu on hidasta puuhaa Älä siis pompi kovin lujaa
Tästä tulee upeaa, aivan upeaa
Kaadut, jos törmäät puuhun tai puskaan Yritä ne väistää todella tarkkaan
Tästä tulee upeaa, aivan upeaa
Täydellinen loikka Ja tunnet olosi eläväiseksi
Hyppy kyykystä muuttuu Jyrkäksi syöksyksi
Alat jutun jujun oivaltaa Tästä tulee upeaa, aivan upeaa
Eikö olekin mahtavaa, kaksi Tikrua yhdessä?
Olin ennen ainoa, mutta kaksin on aina kaunihimpi
- Oletko valmis? - Mihin?
Tulenheti olen minä, Tikru olet sinä, -
kohta nähdään, kun pölisee heinä Tästä tulee upeaa, aivan upeaa
Hyökkäät parhaasi mukaan Mutta minua ei voita kukaan
Tästä tulee upeaa, aivan upeaa
Hyökkää kimppuuni täysin voimin
Pomppaa päin, rökitä Ryntää päälle ja löylytä
Tee se! Tästä tulee upeaa, aivan...
Upeaa!
Tikru kakkonen. Se oli paras pomppu koskaan!
Hyppäämme suoraan edistyneeseen Tikrukoulutukseen.
Minne menit, pikku pomppija?
Kylläpä etenet raivokkaasti. Pidän tyylistäsi!
Tämä on naurettavaa. Tarvitset tämän, jos haluat saada Tulenhetin kiinni.
Tulenhetin jälkiä. Hän on varmaan saanut Tikru kakkosen.
Hän kaappaa meidät yksitellen.
Voi juku. Olisipa Tulenheti tyytyväinen kaikkiin tavaroihimme.
Varmasti on.
Olisipa minulla hunajaa.
Nasu, voisitko tulla tänne?
- Toimiiko tämä varmasti? - Totta kai.
Kun olen saanut sinut puuhun, ojenna vain mehiläispesä.
Masu ja minä hoidamme kyllä loput.
- Selvä. Olet kai harkinnut tätä tarkkaan. - Kyllä tosiaan olen.
Pahus. Tuota en tainnut harkita.
- Anteeksi, että sotkin suunnitelmasi. - Älä huoli.
Vedän sinut pois, ja yritämme uudelleen.
Ei tuosta ole hyötyä. Ajattele. Nyt tiedän.
- Pääset pois tuossa tuokiossa. - Ei kiirettä. Mehiläiset ovat lempeitä.
Kunhan ei tee äkkinäisiä liikkeitä. Hyvänen aika!
- Onko tuo varmasti hyvä ajatus? - On se.
Sinähän sen parhaiten tiedät.
Noin. Uusi suunnitelma, Nasu. Juokse!
- Juoksenko tarpeeksi nopeasti? - Voisit kai juosta nopeamminkin.
Tämä menee tähän. Valmista. Tarvitaan viisas kani kiinniottamaan Tulen...
Mitä te teette? Mehiläispesät eivät ole Tulenhetiystävällisten tavaroiden listallani.
- Kani... - Siirtykää.
Niin siirryinkin.
Tulenheti alkaa varmasti seurata näitä jälkiä, -
emmekä halua olla täällä silloin. Nyt mennään.
Voisimmeko pysähtyä lounaalle, Kani?
Emme voi levätä, ennen kuin Risto Reipas on pelastettu.
Ajattele häntä hunajan sijaan.
Selvä. Risto Reipas.
Risto Reipas. Risto Reipas!
Se toimi. Paljon parempi.
- Näkeekö kukaan tuota? - Mitä, hunajaiseni?
Hunajaako?
En malta odottaa nähdäkseni hunajaa Tulenhetin hunajalla, -
kun hän putoaa hunajaamme. Vai mitä, Pöllö?
Se nenäkäs hunaja hunajoi kahdesti, ennen kuin hunajoi meidän hunajaamme uudelleen.
Kun olemme hunajoineet hunajan, voinko hunajoida hunajan?
Ei hunajaa ennen hunajaa, hunajaiseni.
- Hunajaa kinttuihin, Puh. Meillä on hunaja. - Hunajaa!
Kun Puh katsoi hunajan hunajoivan pois, hänen hunajansa, hunajansa, -
hunaja, hunaja, hunaja, hunaja, hunaja, hunaja...
Risto Reipas. Risto Reipas.
Risto... Risto Reipas.
Hunajaa
Hunajaa, hunajaa, hunajaa
Hunajaa, hunajaa
Hunajaa, hunajaa, hunajaa
Hunajaa
Hunajaa? Hunajaa.
Hunajaa! Hunajaa!
Kaikki hunajaa on, kaikkialla
Kaikki hunajaa on, ja se on hienoa
Pienet aivot omaa karhu tää Enkä voi ymmärtää
Miksi kaikesta tulee Puhin herkkua Osaatko sinä sen minulle kertoa?
Kaikki hunajaa on, enkä tarpeeksi saa
Paljon paljon purnukoita Täynnä tahmaista hunajaa
Mikä näky ja mitä unelmaa Sukellan pitkin hunajavirtaa
Uin kauas pitkin hunajamerta
Avaan suuni ja annan hunajan virrata
Tahmeaa ja makeaa Syö ja syö, syödä saa
Hunajaveneestä itseni löydän Väliä ei, annan virran viedä
Kaikkialla hunajaa on Siinä on hunaja-Puh
Hänet on tehty hunajasta, Joten hänetkin syön, huh
Jos kaikki on hunajaa Ja olen mitä syön
Itsekin olen hunajaa
Ja kaikki laudalta lyön
Pahus.
Ihana piknik!
Pahus!
Tuplapahus.
Puh! Minne se karhu meni?
Etsimme kaikkialta, eikä hänestä näy jälkeäkään.
Raportti ilmaretkeltäni on tulokseton.
Suunnitelma toimi. Nappasimme Tulenhetin!
Kuulostaa kamalalta.
Kun nyt saimme hänet kiinni, Pöllö voi hakea Risto Reippaan takaisin.
Ei! Olen aivan liian tärkeä joutuakseni moiseen ahdinkoon.
- Kengu, mene sinä. - Ei. Minulla on lapsi.
Lähetetään possu.
Menisimmekö kaikki yhdessä?
No niin, Tulenheti. Anna Risto Reipas takaisin!
- Pahus. - Puh!
- Päivää. - Voi, Puh. Palasit hunajan vuoksi.
Minähän sanoin sen olevan tyhjä.
Uskoin kyllä sinua, -
mutta masuni täytyi nähdä se itse.
Puh-parka.
Miten ihmeessä saamme hänet pois tuolta?
Se olen minä, se olen minä
Minä voitin hunajan
Löysin tämän ankkurin tuolta
Nyt se koristaa takapuolta
Ei sillä, että kukaan välittäisi
Valmiina, kaikki. Varmistakaa, että teillä on hyvä ote.
Tuntuu siltä, että Tikrun kanssa olisi ollut parempi olla.
Olin oikeassa.
Tämäpä hienoa. Me olemme täällä jumissa, ja Tulenheti on yhä ylhäällä.
Hyvänen aika. Odottakaa minua.
- Ei, Nasu! Pysy siellä. - Mutta Tulenheti...
Voit auttaa meitä, jos pysyt siellä.
Etsi jotain, jolla saat meidät ylös täältä.
Mutta... Hyvä on.
Tavaroista saattaisi löytyä jotakin.
Onneksi yksi meistä on tuolla ylhäällä. Muuten jäisimme tänne ikuisiksi ajoiksi.
Löysin jotain. Tässä!
- Mitä? - Onpa kaunis kukka, Nasu.
- Niin minustakin. - Kyllä, se on erittäin kaunis, -
mutta tarvitsemme jotakin pidempää.
Pidempääkö? Tietenkin. Olenpa hölmö.
Hyvä ajatus, mutta eihän tuo ole millään tarpeeksi pitkä.
On se. Pöllö luki tätä minulle kerran, -
ja se oli pisin koskaan kuulemani tarina.
Se on totta, Kani. Tämä kirja alkaa laahata keskivaiheilla.
Miksi emme tajunneet ottaa köyttä mukaan?
Onhan täällä tämä köysi.
Hieno juttu, Nasu! Auta meidät ylös täältä.
- Teidät kaikkiko? - Kyllä, Nasu. Kaikki.
Selvä! Kolme, neljä... Ei pidä unohtaa Kania.
Kuusi! Nyt pääsette kaikki ylös.
Oletpa huomaavainen, Nasu.
Hyvänen aika! Sido ne yhteen. Osaatko sitoa solmuja?
- Menen ihan solmuun. - Siis osaat solmia.
- En osaa kopeloida solmuja. - Sanoitko koputella?
- Kuka siellä? - Puh!
- Puh kuka? - Ei! Puh, se on... Nasu!
- Tarvitset enemmän kuin kaksi solmua. - Ei se käy.
Palojen solmiminen siis käy.
- Menevätkö nämä solmuun? - Ei, vaan yhteen.
- Miksi ei? - Koska kaikki on ihan solmussa.
Hyvänen aika. En osaa solmia solmua, -
mutta on jotain, mitä osaan tehdä.
Älä huoli, Kani. Nasu on todella fiksu.
- Osaan solmia rusetin. - Siinäs näet.
Ei voi olla totta, Nasu!
Minä tiedän! Risto Reippaalla on hyppynaru.
Hetkinen. Tietenkin!
Nasu, mene Risto Reippaan talolle.
Ymmärrän. Mene sinne ja tuo vähän hunajaa.
Kyllä, tuo hunajaa... Ei, vaan hyppynaru!
Tuo myös vähän hunajaa samalla.
Menenkö ihan yksin?
- Tuota kauttako? - Kyllä, Nasu.
Synkän ja vaarallisen metsän läpi kulkeminen -
on elämän ja kuoleman kamppailu. Tämä on haasteellinen tehtävä, -
mutta olen varma, että palaat voittajana -
ja pelastat meidät kuopasta.
Mene, Nasu. Odotamme paluutasi viikkoja, jos on tarpeen.
Pöllö!
- Mitä? - En voi uskoa, -
kuinka upea puheesi oli.
- En minäkään. - Tippa tuli linssiin.
Niin Nasu lähti rohkeana matkaan kohti Risto Reippaan taloa, -
mutta mitä pidemmälle hän pääsi, sitä enemmän häntä pelotti.
Voi sentään.
En saa pelätä.
Minulla on tärkeä asia...
Se olitkin vain sinä, Pallo. Haen apua.
Voi sentään. Minähän olen se apu.
Miten sinä sinne juutuit?
Ei kai Tulenheti vain tehnyt tätä?
No hyvä. Arvasin, ettei Tulenheti olisi täällä.
- Tulenheti! - Tulenhetikö?
Auta minua, Nasu!
Se oli viimeinen kerta, kun työnnän nokkani avaimenreikään.
Kuuletteko jotain?
- Apua! - Nasu!
Hän tietää nimeni.
Tulenheti!
- Se onkin vain Tikru. - Heippa, kaverit.
Tikru kakkonen! Luulin, että Tulenheti sai sinut.
Kun pääsemme pois täältä, näytämme Tulenhetille, mistä tikrut on tehty.
Kiitos, mutta olen mielummin Ihaa.
Mutta entä loikkiminen ja pomppiminen? Luulin, että pidit Tikruna olemisesta.
Hienoin asia tikruissa on se, että sinä olet ainoa.
Älähän nyt. Olen sanaton.
Anteeksi, mutta en saa henkeä.
Anteeksi vain, pikku kaveri. Tarkoitukseni ei ollut säikäyttää.
Odota! Pallo, älä karkaa!
Olet ainoa, joka voi auttaa meidät pois täältä!
Kuolemme kaikki.
Pää pystyyn, Ihaa. Emme menehdy useaan päivään.
Minulla on siis runsaasti aikaa jatkaa muistelmiani.
- Rakas Ridley-setäni oli aina vain - - Hunajaa.
ärsyyntyneempi tätini mieltymykseen käyttää ainoastaan hienointa pergamenttia.
Se oli niin hienosyistä, että musteen kuivumiseen meni viikkoja.
Heidän pesänsä oli täynnä käyttämättömiä sulkakyniä, -
leikkaamattomia papereita, sekä kuivumattomia kirjeitä.
Tätini valitti usein asiasta kirjeissä, joita ei voinut kirjoittaa minulle.
Siksi setäparallani oli lepakoita tapulissa, joka on melkoinen saavutus pöllöltä.
- Kun setäni oli... - Tyhjä.
Voin kertoa, että se kolahti melkoisen kovaa.
Katsokaa! Kirjaimet. Tikapuut.
Tikapuut muodostivat kirjaimen! Tarkoitan... Pääsemme pois täältä!
Niin he kiipesivät kirjaintikapuita pitkin ylös kuopasta.
He eivät kuitenkaan tienneet, että pensaikon läpi oli tulossa...
- Tulenheti! - Takaisin kuoppaan!
Odottakaahan nyt.
- Minä tässä vain. - Risto Reipas!
Löysit heidät, Pallo. Hyvin tehty.
Risto Reipas!
- Kuinka pakenit Tulenhetiltä? - Mikä ihme on Tulenheti?
- Hän herättää vauvat unesta. - Hän pyyhkii raidat.
- Hän sammuttaa valot. - Luulimme, että hän vei sinut meiltä.
Mistä saitte käsityksen, että Tulenheti olisi vienyt minut?
Viestistäsi.
Risto Reipas selitti, että kyseessä oli ollut väärinkäsitys.
Koska oli syksy, koulu oli alkanut.
Hänen viestissään luki, että hän oli lähtenyt ulos ja tulisi heti takaisin.
Vai niin. Alkaa olla myöhä. Meidän pitäisi palata takaisin.
Hetkinen vain. Olet oikeassa, Nasu.
Olemme eräälle henkilölle palkinnon velkaa.
Tämä palkinto kuuluu hyvälle ystävälle ja luotettavalle kumppanille.
Hän auttoi meidät ylös kuopasta ja löysi Risto Reippaan.
Hänellä myös sattuu olemaan punaista päällään tänään.
Olenkin siis hyvin ylpeä -
saadessani antaa tämän hunajapurkin hyvälle ystävällemme -
- Pallolle. - Hieno idea, Kani.
- Hurraa! - Hurraa, Pallo!
- Kiitos, Pallo. - Näkemiin!
Puh katseli, kuinka Pallo nosti hunajan yhä korkeammalle, -
kunnes se katosi kokonaan näkyvistä.
Pahus.
Pahoitteluni.
Onko sinulla koskaan sellaisia päiviä, jolloin mikään ei onnistu?
On. Tiedän, miltä sinusta tuntuu.
Aivan. Minun on pakko löytää hunajaa.
Etsiessään Puh tuli yhä nälkäisemmäksi -
- ja nälkäisemmäksi - - Tiedän kyllä, masu.
ja nälkäisemmäksi, -
kunnes hän päätyi Pöllön talolle.
ELÄ KOPUTA SOITA KELOA
Jopas nyt jotakin. Sehän on itse Nalle Puh.
- Päivää, Pöllö. - Onnittele minua.
- Minkä vuoksi? - Olen saattanut päätökseen -
- omaelämäkerrallisen tutkielmani. - Sattuiko se?
Ei, ei. Muistelmani ovat valmiit.
Miksi tuijotat ovikelloni narua?
Koska se muistuttaa minua jostain.
Tuo muistuttaa minua toisestakin asiasta.
Ehkä voisin lainata sinulta hunajaa. Ihan vähäsen vain.
Pieni tippa. Nuolaisun verran riittäisi.
Teen sinulle vielä paremman tarjouksen.
Kutsun sinut pöytääni, ja herkutellessamme -
viihdytän sinua lukemalla katkelman kappaleesta 127, -
joka kertoo jännittävästä parin päivän takaisesta tapahtumasta, -
kun löysin sen hienon ovikellon narun -
roikkumasta takiaispensaikosta.
- Takiaispensaikostako? - Oliko se sittenkin piikkihernepensaikko?
- Se oli ehdottomasti takiaispensaikko. - Suo anteeksi, Pöllö.
Ensin luulin, että joku asuu siellä, joten vedin narusta.
Kukaan ei tullut avaamaan. Sitten naru vain putosi käteeni.
Minkälainen paikka se takiaispensaikko oli?
Se ei ollut ainakaan iloinen paikka.
- Joku saattaisi sanoa, että se oli... - Synkkäkö?
- Aivan. Tiedätkö paikan? - Voi hyvänen aika.
Kukaan ei kaivannut sitä, joten toin sen kotiini.
- Joku todellakin kaipasi sitä. - Niinkö? Kuka?
Rakas ystäväni Ihaa.
- Hän oli kiintynyt siihen. - Niinkö?
- Se oli kiinni hänessä. - Niinkö?
Niin tietysti. Minä vain säilytin sitä hänen puolestaan.
Ole hyvä. Välitä hänellä terveiseni.
Välitän. Kiitos erittäin paljon.
Entä hunaja, Puh?
Ehkä jokin toinen kerta.
Puh ei kuunnellut vatsansa huutoja, vaan suunnisti Risto Reippaan luokse.
Häntä. Naula.
Vasara.
- Mitä sanot, Ihaa? - Kokeilen sitä.
Se vaikuttaa oikean pituiselta.
Vaaleanpunainen rusetti on mukava lisä.
Se viuhuu myös hyvin.
- Oletko iloinen, Ihaa? - En.
Pidän kuitenkin uudesta hännästäni.
Kiitos, Puh.
- Nyt minulla on yllätys sinulle, Puh. - Pidän yllätyksistä.
- Selvä. Avaa silmäsi. - Ne ovat auki.
Laske kätesi alas, hölmö.
Onneksi olkoon, Puh. Voitit pääpalkinnon.
Se on Puh, se on Puh Puh voitti hunajan
- Sinä olet palkinnon voittaja - En voi silmiäni uskoa
Pooh voittaa hunajan Hunajaa, hunajaa, hunajaa
- Ole hyvä, Puh. - Kiitos.
Olen erittäin kiitollinen kaikille.
Kaikki on hunajaa Kaikki hyvin on
Kaikki ovat onnellisia Läpi Puolen hehtaarin metsikön
Hunajaisen onnellinen loppu Puh nyt syödä saa
Kaikki on hunajaa
Elämä on erittäin makoisaa
Teit erittäin tärkeän teon tänään.
- Teinkö? - Teit.
Ajattelit vatsasi sijasta ystävääsi.
Kiitos, Risto Reipas. En usko, että olen nälkäinen -
pitkään aikaan.
- Pahus. - Hölmö karhu.
Liity suomentajien hunajaiseen joukkoon: WWW.DIVXFINLAND.ORG
Ihmeellistä, mitä kaikkea metsästä voi löytää.
Marmorikuula ja saapas.
Voihan kauhistus. Pelottavan näköinen kaveri.
Ehkä nämä ovat hänen tavaroitaan.
Parasta kerätä ne ylös, jotta ne eivät mene rikki.
Sitä minä en halua.
Voi hyvänen aika. Onko tämä kuoppa? Taidan olla kuopassa.
Onko siellä ylhäällä joku?
Toivottavasti se kaveri tulee heti takaisin.